НЕВЕРОЯТНИТЕ ПРИКЛЮЧЕНИЯ НА ДЖО-ДЖО: ВЯТЪР ОТ ЗЛАТО
Сякаш биваш премазван от тежката воля на съдбата,
която държи в плен мечтите ти.
Няма път за бягство, през цялото време се мъчиш отчаяно,
но ти никога не ще се предадеш.
Парченцата надежда,
заровени под отломките,
ще бъдат открити от твоите две ръце,
за да може някой ден да промениш света.
Борбено злато!
Само онези, които истински вярват в своите сърца,
ще заблестят,
докато животът им не угасне.
Онези, които имат неукротими души,
продължават да се борят напук и на бога!
Борбено злато!
Епизодио 21 "Загадката на Кинг Кримзън"
Наранча, бонбоните не са само за теб!
Върни ми ги! Купил съм ги с лични пари!
Ох, Наранча, Наранча... - Алчен кучи син.
Ще умрем от глад, докато чакаме!
Брошката калинка се движи някъде на покрива. Усещам го!
Някой слиза надолу, за да мине през катакомбите.
Явно Бучелати е успял да прикрепи брошката към дрехите на боса.
Извинявай, Джорно, би ли ми подал водата?
Жаден съм. И бъди внимателен.
Наредиха ни да чакаме на лодката
и в никакъв случай да не слизаме на брега.
Знам.
Изял си ги, Миста!
Върни ми ги, по дяволите!
А с какво си си оцапал устата?
Какво ми ахваш!
Кога успя да си ги натъпчеш в устата?
Впрочем, благодарих ли ти, Джорно? За водата.
Има нещо... странно!
Не знам какво,
но нещо не е наред.
Чакай! Забрави ли заповедите на боса? Не бива да стъпваме на ост... рова...
Това не е нормално.
Случва се нещо странно!
Не! Бучелати!
Къде хукна, Джорно?
Ти ли си, Джорно? - Бучелати!
Да, знам, че е в движение.
Брошката ми подсказва къде е босът.
Сега е под стълбите на катакомбите!
До колоната, на два метра от стълбите!
Но не прибързвай, Бучелати! Става нещо странно!
Бучелати, задачата ти да охраняваш Триш
вече приключи.
Хитрец! Опитва се да обездвижи ръката ми.
Стики Фингърс! - Само че...
Кинг Кримзън вече...
...видя движенията ти.
Траекторията им в бъдещето.
Кинг Кримзън може да изтрива времето навсякъде, където действа силата му.
Хората, попаднали под нейно въздействие,
не си спомнят какво са извършили.
Облаците не забелязват как се разкъсват в небето.
Огънят не осъзнава кога е угаснал.
В нашия свят остава само резултатът.
В свят без време
всяко движение губи своя смисъл!
И аз съм единственият, който може да им отреагира.
Знам предварително всяка твоя стъпка!
В това се състои силата на Кинг Кримзън.
Що за... сила?
Абсолютно всеки човек
преживява възходи и падения в живота.
Успява и се проваля.
Но ако откриеш ямата,
която се явява твое бъдеще,
и не паднеш в нея,
никога няма да преживееш падение в живота.
Ще останеш на върха.
Не мислиш ли?
След като най-после те виждам с очите си,
мога да кажа, че наистина сме роднини.
Усещам без никакво съмнение, че ти си моя родна дъщеря.
Което означава само едно...
След като се събудиш, ти също ще видиш в мен свой роднина!
Триш...
Трябва да запълня всяка яма, която ме застрашава!
Сега ще скъсам кръвната ни връзка!
Триш!
Какво?
Трябва да е бил Джорно и силата на неговия Голд Експириънс.
Той добави клетки от костенурката в брошката и ѝ вдъхна живот.
При което се роди костенурка, надарена със силата Станд.
Връзката ни се разпадна
и явно Джорно е активирал силата си, предвиждайки опасността.
Той не спира да ми вдъхва кураж.
Мислех, че с мен е свършено, но не!
Трябва... да оцелея още малко!
Задачата ми е приключила, казваш? Заблуждаваш се, босе.
Тя още продължава!
И си заповядвам сам на себе си да защитя Триш!
Щом може да предскаже всяка моя атака
и дори не осъзнавам, че той ги е избегнал,
то в своята неуязвимост неговата сила надминава всички останали.
Въпреки всичко...
Силата му не му позволява да разчита чуждите движения за дълго.
А само за кратък период.
Може би за около пет до десет секунди.
На първо време трябва да се скрия по-далеч от него.
Достатъчно далеч, че босът да не се добере до Триш.
Умолявам те, тяло, движи се!
Не изпускай шанса, който Джорно ти даде!
Движи се поне, докато излезем от катакомбите...
Изглежда, че предателите са били двама.
Сигурно е новото момче.
Ако информацията ми е вярна, той се казваше Джорно Джована.
Значи се е канел да ме предаде още с встъпването си в организацията.
Изглежда, си мислеше, че можеш да се спасиш, като се отдалечиш,
но не ми беше много трудно да се измъкна моментално от костенурката.
Усилията ти се оказаха напразни, Бучелати.
Как се държиш още на крака? Силна воля?
Ако си почиваш,
няма да се качиш на първия етаж, но пък ще умреш спокойно.
Първо ще елиминирам Триш!
Ти не мърдай, Бучелати!
Шансът, който ми даде Джорно, не беше напразен!
Щом ти предсказваш чуждите движения,
аз предугадих твоите!
Знаех, че ще ползваш силите си,
за да се измъкнеш, преди да паднеш в канала!
Сега, Стики Фингърс!
Кинг Кримзън!
За малко...
Но в света на Кинг Кримзън
всяко твое усилие е безсмислено.
На ти! Свършено е с теб!
Не се опитвах да атакувам теб,
ами колоната! Цип, затвори се!
Какво?
Както си и мислех, силата ти е непобедима,
но, изглежда, можеш да разчиташ чужди движения за кратко време.
Ти не предвиждаш напред във времето.
Опитай се да прочетеш бъдещите ми действия, босе.
Как ще постъпя след няколко секунди?
Опитай се да надзърнеш отвъд времето.
Там ще видиш как вече съм се качил
на първия етаж.
Бучелати! Триш!
Ужасна рана...
Какво стана в катакомбите?
Къде е босът?
Все още трябва да е тук. Някъде наблизо.
Не знам какво се е случило, но след такава постъпка
босът няма как да пусне Бучелати жив.
Бучелати...
Не! Бучелати!
Пулсът му... Невъзможно! Изчезна!
Но аз създадох нужните части за възстановяването му.
Дишай, моля те, Бучелати!
Значи това е Джорно Джована?
Неговата неизвестна способност
даде шанс на Бучелати да избяга.
Нищо, няма да ги пусна!
Просто невъзможно! Нали създадох частите!
Нямаше как сърцето му да спре!
Джорно, аз съм.
Извикай Абакьо и другите. Трябва да бягате.
Този глас...
Казах ти да повикаш Абакьо и другите.
Трябва да избягате от църквата!
По-живо! - Бучелати!
Слава богу! Ти си жив!
Побързай! Извикай останалите! - Но...
Сега не можем да разобличим боса.
Трябва да бягаме, Джорно! Докато е все още далеч!
В обсега са ми! Атакувам!
Обясненията ще почакат. Побързай, Джорно!
Голд Експириънс!
Джорно е там!
Ей, Джорно! Върни се!
Как ще оправдаеш нарушението на заповедта?
Бучелати също е с него! - Как се подреди така?
Защо Триш е с теб? - Какво става, Бучелати?
Обясненията ще почакат. Трябва да се махнем час по-скоро оттук.
Поздравявам те, Бучелати.
За мигновеното взимане на решения.
Въпреки че мога да изтривам времето,
ако се изправя срещу шестима носители на Станд,
поне един ще научи самоличността ми.
За момента
успяхте да се изплъзнете на моя Кинг Кримзън.
Но това далеч не е краят.
Не се и надявайте, че ще ви позволя да напуснете Венеция живи!
Вече знам
защо всички треперят пред боса и как ни оглавява.
Сега не можем да го победим.
Що се касае до самоличността му, ако въобще има такава,
първо ще трябва да разберем слабостта на силата му.
Станд - Кинг Кримзън Носител - ???
Какво? - Какво става, Бучелати?
Чакаме обяснение. Какво правиш?
Добре. Ще бъда кратък.
Но не мога да обясня всичко сега.
Нямаме време, а опасността дебне зад ъгъла.
Върнах Триш обратно,
понеже току-що предадох боса.
Тук пътищата ни се разделят.
Ако ме последвате, вас също ще заклеймят като предатели.
Би ли повторил? - Май не те чух добре.
Какво каза? - Че е предал боса.
Но защо?
Може би е по-добре да не знаете повече.
Вие нямате нищо общо с това.
Според мен е редно да обясниш. Може някой да иска да те последва.
Нужни са ни съюзници.
Какъв ти е случаят, Джорно?
Първо влизаш в църквата без позволение, а сега...
Бучелати!
Какво има? Добре ли си? - Не обръщайте внимание.
Изгубих много кръв и малко ми прилоша.
Това не е възможно!
Попълних кръвта, която загуби в боя.
Нима съм пропуснал някоя рана?
Явно съм изразходвал доста енергия.
Не усети ли болка?
И от раната не потече и кръв. Привидяло ли ми се е?
Съжалявам. - Изкара ми акъла!
За бога... - Бучелати, моля те.
Да, Бучелати, искаме да знаем подробностите.
Босът е заръчал да я съпровождаме
само за да убие дъщеря си собственоръчно.
Родствената им връзка би спомогнала в разкриването му.
Когато разбрах за плановете му,
не можах да му го простя.
Не можех да си затворя очите и да се правя сякаш нищо не е станало.
Затова го предадох!
Как си могъл? - Луд ли си, Бучелати?
Знаеш каква съдба чака всеки, който се обърне срещу боса.
Той не пуска никого жив!
По-скоро Венеция вече е обградена от личната му охрана.
Да, затова ми трябва помощ.
Ако някой от вас иска да ме последва,
да слезе по стълбите и да се качи в лодката.
Няма да ви заповядвам да го правите.
Няма и да ви моля. Направих го на своя глава.
Така че не се чувствайте длъжни.
Ще го кажа, колкото и арогантно да прозвучи.
Считам, че постъпих правилно. Не се разкайвам за постъпката си.
Дори в нашия свят искам да вървя по пътя, в който вярвам.
Остава ни само да бягаме, докато открием слабостта му.
Но един ден ще победя боса. Ще намеря слабото му място!
Бучелати, разбирам основанията ти, постъпваш правилно.
Но нека ти го кажа направо.
За жалост никой няма да се качи на лодката.
Да се поддадеш на емоциите...
Дължа ти живота си, но не съм длъжен да те последвам.
Ти отхвърли реалността.
Никой не може да оцелее в нашия свят заради едните идеали.
Обречени сме без организацията.
Фуго е прав.
Постъпката ти е равносилна на самоубийство.
Където и да избягаш, никъде няма да се чувстваш пак в безопасност.
Освен това се клех на организацията.
Не съм се клел в теб.
Въпреки това...
Никога не съм имал дом или място, на което съм искал да отида.
Намирам спокойствие
само когато съм с теб, Бучелати.
Абакьо...
Ти си се побъркал, Абакьо! - Ако наистина победим боса,
предвид уменията ми, следващият лидер ще бъда аз.
Бучелати е умен.
Не би влязъл в бой, в който няма да победи.
Ще се къпем в пари, сигурен съм!
И ти ли, Миста?
Фуго, а ти как ще постъпиш?
Всички сте се побъркали! Напълно ще ви изолират!
Къде ще избягате? Та вие дори от Венеция няма да излезете живи!
Наранча, какво ще правиш?
Какво да правя?
Кажи ми, Бучелати,
как да постъпя?
Да тръгна с вас? - Страх ли те е?
Да, умирам от страх.
Просто ми нареди! Направи го и ми дай смелост.
Една твоя дума и забравям всичките си страхове.
Не. Това не мога да ти наредя. Трябва сам да решиш.
Трябва да избереш по кой път да поемеш.
Но аз не знам!
Просто не знам! - Но нека само те предупредя.
Не идвай, Наранча. Това не е за теб.
Сериозни ли сте? Несъмнено ще ви убият.
В нашия свят не можеш да направиш всичко само защото си прав.
От самото начало работата ни не беше чиста.
Кое е по-различното сега?
И все пак не мога да лъжа себе си.
Да тръгваме! Щом лодката отплава, вече сте предатели!
Защо? Това е безумие!
Опитвате се да спасите една непозната, с която дори не сте си говорили.
Дори не знаете каква музика обича!
Триш бе изоставена от човека, на когото се доверяваше.
Аз също бях изоставен в миналото.
От баща ми и приятелите, на които вярвах. Те ме изоставиха!
Някак си приличаме...
С Триш си приличаме!
Джорно, дай ми костенурката.
Ще сложим Триш вътре. - Добре.
Бучелати, обърни се.
Бучелати!
Идвам! И аз идвам! Идвам с вас!
Не ми нареждай да правя обратното!
Триш е като мен!
Раната на ръката ѝ е и моя рана!
И ти ли, Наранча?
Глупак... Ще те убият.
Не мога да поема по пътя на такова безумно предателство.
Не мога да стана праведен глупак.
Много време ти отне да вземеш решение. - После да не ни обвиняваш.
Наранча, дълбоко оценявам смелостта ти.
Май Фуго не се реши да дойде.
Решението си беше негово.
Бучелати! Искам да защитя Триш!
Ще победя боса заедно с теб! - Да.
Превод и субтитри ГЕОРГИ ГИНЕВ
Скуало? Появиха се предатели. Във Венеция са.
Имената им са Бруно Бучелати и Джорно Джована.
Босът лично разпореди залавянето им.
Живи или мъртви!
Босът умее да изтрива определен интервал от време
и да предсказва бъдещето, което го прави непобедим.